Te aud.
- Ce auzi? - Cum numeri caloriile.
Du-te naiba!
Ai ceva planuri pentru weekend?
Ma duc la o conferinta in Oregon.
- Care este subiectul? - Energia de respingere.
- Energia poate fi respingatoare? - Da. Da.
Incearca sa apropii doi magneti unul de celalalt.
Si tu?
Ma duc la manechiura duminica.
Te-as fi luat cu mine, Lou...
numai ca nu vor accepta sa plateasca si pentru un invitat.
Peter, este in regula.
Am mancat cu Sammy azi dimineata.
De ce?
Pentru ca el ajuta oamenii sa-si investeasca banii, de aia.
Peter, fratele meu este un drogat si un hot.
Este la recuperare, Lou. Si in plus, este foarte bun la ceea ce face.
Sper ca nu ai de gand sa-i dai vreun ban ca sa investeasca, nu?
Ei bine, nu intineresc, nu-i asa?
Sunt lucruri pe care vreau sa le fac.
Atunci joaca la loterie!
Peter, cum ai descrie mariajul nostru?
Mai bun decat multe altele.
- De unde stii? - Pentru ca aud povestile.
A fost un mariaj bun. Am avut 10 ani.
- Sase din ei au fost foarte buni. - Da.
Si inca suntem prieteni.
Peter, tu esti singurul meu prieten.
- Si Missy? - Missy este la 3,000 mile distanta.
Ea are un sot si doi copii care sa-i tina de urat.
Intreaba-ma pe cine urasc. Da-i drumu'! Intreaba-ma!
- Pe cine urasti? - Pe sotul meu. Marcos ma ignora.
De fiecare data cand incepe un proiect nou, eu devin invizibila.
Asa ca am inceput si eu un proiect de-al meu.
- Ghiceste cum imi petrec zilele! - Asteptand sa te sun eu?
Flirtez cu baiatul care are grija de piscina.
Iti spun eu, ma mut in Venice Beach.
- Iti va fi dor de sotul tau bogat. - Lui ii va fi dor de mine!
Ma stii pe mine! Stau eu sa-mi plang de mila?
Stau eu fara sex? Nu! Eu nu sunt ca tine!
Eu rezolv problema. Asa ca, incepand de azi, preiau fraiele.
Tocmai i-am scris un biletel de flirt...
vechii mele iubiri Greg.
L-ai trimis?
Il rog pe Marcos sa o faca.
- Marcos? - Mm-hmm.
"Proactivitate".
Marcos trebuie sa afle ca daca nu imi da ceea ce am nevoie...
ma duc sa gasesc pe cineva care poate.
Wow!
Yo! Ce mai e nou?
F. Scott Feinstadt?
Sigur. Cu cine vorbesc?
Sunt Louise Harrington si sun de la Columbia University.
Hey... Louise. Ce pot face pentru tine?
Am primit aplicatia ta azi, dar nu are slide-uri.
Cine este "noi"?
Eu am primit-o. L-ai pus la posta separat?
Stai o clipa!
- Mai esti? - Sunt aici.
La dracu! Sunt total aiurita. Sunt chiar aici la usa de la intrare.
Uite, ma duc la posta maine de dimineata la prima ora, bine?
De fapt, te-am sunat sa te programez la un interviu.
Le poti lua cu tine atunci.
Un interviu? Este...
este ca o cerinta?
Nu, nu este obligatoriu.
Dar daca vrei sa fi luata in serios, atunci va trebui sa ai unul.
Ei bine...
da, eu...
Sigur ca vreau sa fiu luata in serios, Louise.
Participi la un interviu?
- Da. - Bine. Cand te-ai gandit?
Luni?
Bine. La ce ora?
- 12:30. - Da. Nu, 12:30 este perfect.
- Perfect. - Perfect.
Eu...
Inca iti mai aud respiratia, Louise.
- Bine... - Deci...
ne vedem... ne vedem Luni...
si nu uita slide-urile.
Nu, doamna. Sigur.
- Hei, mama! - Louise!
- Aproape ca am facut mi-a sarit inima! - Cu ce ocazie?
Sammy vine la cina.
Nu-mi spune ca vii si tu.
Ma duc sa-mi bag un pic nasul prin camera mea.
Ce mai face Peter?
- Mama, Peter si cu mine am divortat. - Il stiu de 12 ani.
Louise, nu pot sa te intreb ce mai face?
Sunt flamanda!
Hei, Louise, uite... multumesc.
Nu este adevarat ca dupa o zi grea de munca...
unui barbat ii place sa gaseasca mancarea asteptandu-l cand intra in casa?
- Este Sambata. - Si ce?
- El nu se odihneste nicicand. - O sa dorm cand voi muri.
- Nu spune asta. - Ce ai in geanta?
Mi-am gasit niste lucruri in dulap.
- Ce lucruri? - Haine.
Oh, nu-ti mai vin, draga mea.
Le voi modifica. Se poarta iarasi.
Daca spui tu.
Mama, ce s-a intamplat cu familia Feinstadt?
S-au retras in Florida.
- Nu foarte departe de tatal tau. - Aveau frati si surori?
- De ce ma intrebi? - Am vazut numele Feinstadt zilele trecute.
Ma intrebam daca nu cumva Scott se poate sa aiba vreun var pe undeva.
Erau numai ei doi.
Ceea ce a facut ca tot ce s-a intamplat sa fie atat de devastator pentru Scott.
Si totusi, modul in care ea a continuat despre geniul lui artistic...
Mama!
Este cel mai cumplit lucru care i se poate intampla unei femei... sa piarda un copil.
Ma uit la Rachel Feinstadt cand mai vine in vizita...
si si-a pierdut stralucirea.
Iti aduci aminte ce frumoasa era cand era de varsta ta?
- De varsta mea? - Da.
Cand tu ieseai cu Scott...
Rachel avea varsta ta.
A folosit vreodata Scott fraza "viata doar cu apa" cu tine?
Cine?
Scott.
Scott a fost acum 20 de ani.
Eu nici nu mai stiu ce am mancat azi dimineata.
Numai lucrul asta.
- Ce? Iti scrii memoriile? - Nu, eu doar... am vazut-o undeva.
Mi-a sunat cunoscut. Nu eram sigura daca era a lui.
- Unde ai vazut-o? - Intr-o revista.
A zis-o?
Da. Da. Obisnuia sa o spuna.
Facea parte dintr-un intreg, stii?
Chestia aia sensibila a unui artist.
Cum ar fi, "hei, eu sunt artist, asa ca nu ai voie sa tipi la mine...
ca te fac sa astepti de vreo 2 ore."
Am uitat partea asta.
- Ce parte? - Partea cu intarziatul.
Si chiar cand erai gata sa te desparti de el... poof!
A aparut cu zambetul al de rahat pe fata.
- Merci. Ma scotea din minti. - Nici o problema.
- Hai sa mai reluam subiectul peste inca 20 de ani. - Pa!
- Scott. - F. Scott. Esti... Louise, corect?
Inchide usa.
- Ai intarziat. - Stiu. L...
Am gresit metroul. Imi pare rau.
- Si gresit iar. - Pardon?
Nu te ocupi cu abstractul. Eu nu sunt abstract.
Adica, este doar... nu este ceea ce fac.
Eu sunt mai figurativ.
Imi dau seama...
stii, imi spui o poveste...
asa ca ai nevoie... forme reale ca sa poti face asta.
Cum a fost la RISD?
Bine. A fost bine.
Oameni buni. Timpuri bune.
Dar, stii, la sfarsitul zilei...
este Rhode Island, stii, asa ca cred ca aveam nevoie de mai mult spatiu.
Si de asta sunt aici.
Imi pare rau. De ce esti aici?
Louise, de cand imi amintesc...
am avut o chestie in mine, stii...
si se tot repeta... nu am cum s-o opresc.
Panza dupa panza. Ca si cum totul face parte dintr-un singur lucru.
Asa ca spune-mi ce sa fac, Louise...
si eu voi face.
Ei bine, hai sa...
ne uitam la slide-urile tale.
Nu o sa crezi asta. Am uitat sa le aduc.
Glumesc! Era o gluma.
Nu le proiectezi?
Ei bine, nu inca. Atunci cand comisia ia decizia finala.
Si eu credeam ca am fost dusa la portar.
Nu pot sa ma amestec in procedura. De ce nu le aranjezi tu pentru mine?
Sigur.
Le voi face frumoase si dragute doar pentru tine.
Scuza-ma.
- Peter! - Buna!
- Nu este un moment potrivit. - Bine.
Vroiam doar sa vad daca o putem face la tine acasa diseara.
- Diseara? - Da. Este Luni.
Scuze. Sigur. La mine.
- Doar ca, eu... nu prea am chef de gatit. - In regula. Bine.
- Deci ne vedem pe la 7:00. - Sigur.
- Scuze de deranj. - Este in regula. Pa-Pa!
Numai al tau...
Lou.
In regula. Hai!
Zi-mi, Louise! Suport.
Bine...
eu cred...
ca au perspectiva.
Pe cuvant!
Deocamdata tii tu astea?
Da.
Sunt libera sa plec?
Acum este timpul sa ma intrebi orice vrei despre program.
Stii ce? Eu nu...
Iti multumesc, Louise!
F. Scott...
F. Scott!
Asa termini tu un interviu?
Fugind asa?
Nu stiu. Este primul meu interviu.
De ce nu mergem sa stam undeva?
Pot sa-ti povestesc despre program, despre facultate, despre artistii rezidenti.
Trebuie sa ai ceva intrebari!
Si va fi randul meu pe locul fierbinte.
Vrei sa bei ceva?
De ce nu?
Hai intra.
La ce te face sa te gandesti?
- Habar n-am. - Nu te grabi.
Este o mama si un copil.
A fost un cadou.
Ei bine, trebuie sa spun, Louise...
Chiar imi place ceea ce fac.
Stii, sunt la dispozitia ta in totalitate.
De fapt, atunci, as avea...
o intrebare.
Te rog.
Ti-a pictat vreodata cineva portretul?
O singura data.
Acum ceva vreme.
Ar trebui sa ma lasi si pe mine.
- Esti sigura ca e in regula? - Da.
Nu vreau sa te fac sa faci ceva ce nu...
Nu, este in regula.
Ai ceva?
- Ai ceva? - Da.
Adu-l!
La dracu!
Oh, Doamne!
A fost super tare!
- Sa-ti aduc ceva? - Poti sa...
glumesti?
- Louise, pot sa te intreb ceva? - Da. Sigur.
- O sa-mi strice sansele? - Sansele sa ce?
Adica, ca si presedintele comisiei...
poti face diferenta dintre afaceri si placere?
Da. Da.
Stii, cred ca ar trebui sa ma intorc la birou putin.
Oh, da. Nu.
Nu poti abandona cand ai multe responsabilitati. Corect?
Vrei sa ne relaxam mai pe seara?
- Da. Da. Tu vrei? - Sigur... Nu pot in seara asta.
Dar maine seara? Daca te invit in oras?
Ce zici de asta?
- Da, mi-ar... mi-ar placea asta. - Te sun.
Apropos, pot sa folosesc telefonul tau?
Da. Da. Sigur.
E acolo.
Multumesc.
Buna, mama!
Da.
Nu, cred ca a mers destul de bine.
Nu, a fost...a fost destul de usor. Adica, a fost distractiv.
Am fost... eram cu si fara...
putem vorbi despre asta cand ajung acasa, mama?
Te iubesc si eu! Pa!
Mama. Isi face griji, stii?
Te cred.
Stii, cred ca ar trebui sa fac un dus, ca sa ma revigorez un pic.
Da. Da. Sigur.
Wow! Ce ordine!
Uite. Doar...
- esti sigura ca e in ordine? - Da, da. E in regula!
Nu te grabi...
si apoi pleci singur.
- Imi promiti ceva? - Da.
Imi promiti ca te vad maine seara?
Iti promit.
- Te-ai schimbat. - Da.
- Louise Harrington. - Ce vrei sa faci?
- Ce vrei sa spui? - Te-am sunat peste tot.
Ei bine, eu... am avut un pranz prelungit.
- Bine, mi-a raspuns Greg. - Cine?
M-a sunat azi-dimineata!
- Ce a zis? - "Ce a zis?"
M-a sunat de la un hotel.
- Un hotel? - Mm-hmm.! Omul asta nu e subtil deloc.
Ma suna si doar imi spune, "vino pentru o dupa-amiaza de sex nebun si nostalgic."
Oh, Doamne! Si tu ce ai zis?
Am zis, "comanda la room service un cockatil de creveti scumpule.
Vin imediat!"
- Nu! - Da!
Acum doua ore eram pe drum.
Ma duceam sa ma intalnesc cu Greg...
la Radisson, nu mai putin.
Ar fi trebuit sa ma vezi. Conduc cu picioarele goale...
avand pantofii astia sexy pe bancheta din spate.
Este o zi buna. Toate sistemele functioneaza.
- Si? - Si la doua strazi de la hotel...
Ma intorc si ma duc acasa.
De ce, Missy?
De ce? Pentru ca ultima oara cand Greg m-a vazut goala aveam 22 de ani.
Inca eram perfecta.
El isi imagineaza ca eu sunt o fetita.
Daca-l las sa ma vada acum, fetita a disparut pentru totdeauna.
Ea va fi inlocuita de o mama a doi gemeni.
Adica, ar trebui sa-mi vezi sanii.
Arat ca National Geographic pe acolo.
Oh, fi serioasa Missy! Tot timpul iti trebuie un sutien.
Au!
Stai un pic!
Ti-o tragi, nu-i asa?
- Despre ce vorbesti? - Te cunosc.
Vocea ti se schimba cand ti-o tragi.
Spune tot.
Cine e?
Nu stiu.
Arati super.
- Am uitat de intalnirile tale. - Oh, da.
Sunt noi si intoxicati cu minunile universului.
Iti amintesti cand eram si noi asa?
Da.
Cand te-am avut pe tine a fost ca si cum as fi castigat un premiu.
Le-am intrecut pe toate celelalte fete.
- Cu siguranta. - Mm-hmm.
Si inca o fac.
Ce mai faci, Lou?
Bine...
Minunat, de fapt.
Arati minunat!
- Si tu ce mai faci, Peter? - Sunt bine.
Bine.
Sunt fericit.
- Fericit? - Mm.
Lou, nu m-am dus in...
Oregon weekend-ul trecut singur.
Ce?
Am fost cu altcineva.
Am vrut sa fiu eu cel care iti spun...
Nu am vrut sa afli din alta parte.
Multumesc.
- Este o studenta? - Nu.
Am cunoscut-o prin Sammy, de fapt.
- Ai o tigara? - Tu nu fumezi.
Ba da, cateodata.
Merci.
Lou, acum cateva luni eu...
am fost la Sammy... sa ma ajute.
- Mi-ai spus. - Asta e altceva.
Sunt dependent.
- Esti dependent? - Da.
- Dependenta de ce? - De sex.
Sex? Esti dependent de sex?
Da.
A inceput inainte... inainte sa te cunosc.
Dar, Peter, in ultimii trei ani ai casatoriei noastre...
noi nu am mai facut sex deloc.
Oh, Doamne!
In fiecare semestru mi-am jurat, ca nu se va mai intampla.
Si apoi o lista de nume aparea pe biroul meu...
si doar uitandu-ma la nume incepeam intregul ciclu iarasi.
Dar noi asa ne-am cunoscut. Eram un nume de pe o lista.
Lou, iti jur... cu tine a fost altfel.
Iti jur.
Cate?
- Nu stiu... - Cate, Peter?
Sute.
- Sute? - Da.
Si au fost si cativa barbati de asemenea.
Barbati?
Da.
- Cati? - Nu stiu.
- Nu stii? Cati? - Nu-mi amintesc.
Nu au fost multi. Au fost...cativa.
"Cativa"."Cativa". Ce inseamna asta?
Nu mai multi de, nu stiu, 10.
Nu mai multi de 10.
Peter, sunt mai multi decat mine.
Este o boala, Lou.
Mi-a trebuit toata viata mea de adult ca sa...
accept asta.
Sammy m-a ajutat. M-a ajutat sa inteleg.
Te culci cu fratele meu?
Am fost la Sammy pentru ca am vazut cum intelege aceasta dependenta...
pe rand zi de zi.
L-am intrebat daca ma poate ajuta sa intru intr-un program.
M-a ajutat, si acolo am intalnit-o pe Farrah.
Farrah.
Ea de ce este dependenta? Tot de sex?
Voi doi va intalniti... si vi-o trageti tot timpul?
Nu conteaza.
- Este cocaina, de fapt. - Oh. Bun!
Bun... scump.
Cel mai nasol lucru din toate astea, Lou...
a fost ca pe durata casatoriei noastre...
te-am invinuit pe tine de ceea ce se intampla.
Sigur. De ce nu?
Cu cat eu o faceam mai mult, cu atat mai putin observai tu.
Ai avut tot timpul imaginea asta a mea ca a unui cavaler cu armura stralucitoare.
Nu ai vrut sa o indepartezi. Te-ai agatat de ea.
Eram disperat sa ma prinzi.
Habar nu ai cum este sa traiesti cu o dependenta...
noapte si zi, Lou... sa traiesti o viata secreta.
Dar pot sa-ti spun acum...
am terminat cu ascunsul.
Si daca-mi spui, eu...
vrei sa repar ceea ce am stricat.
Esti in al noulea cer, nu-i asa?
Faci amendamente?
Urasc sa fiu in al noulea cer cu pasiunea!
Incerc...
sa repar cea mai importanta relatie...
a vietii mele.
Dupa toti acesti ani, ma ofer tie.
Eu cel adevarat.
- Adevarul din mine. - Iesi afara, Peter!
- Eu sunt de vina? - Nu. Nu. Peter este.
- Cine este Peter? - Fostul meu sot.
Oh, eu n-am... eu n-am stiut ca esti maritata.
Am 39 de ani. Ne-am cunoscut ieri.
Uite, imi pare rau. Imi pare rau.
Mi-a spus niste lucruri in legatura cu noi.
- Cu noi? - Nu, nu noi "noi"...
ci... el si cu mine "noi".
De cand eram casatoriti.
Cum ar fi... ca te-a inselat?
Probabil ca te-a inselat candva.
Stii ce, Louise?
Asta este despre mine.
Ti-am intrat in sange. Stii? Si poate sa miroasa.
Este gelos. Atata tot. Te vrea inapoi.
- Crezi? - Da, cred.
Si, hei, stii ce, nu este ca nu stiu senzatia.
M-am gandit la tine toata ziua. Am numarat orele.
Si apoi am venit aici, si tu vorbesti despre el?
Sunt gelos!
Esti gelos?
Da! Haide!
Te vreau numai pentru mine.
Da?
Da.
In seara asta suntem doar noi doi. Bine?
Doar tu si cu mine.
Suntem singurele persoane de pe glob.
Oh, Doamne!
Nici nu stiam ca imi este atat de foame.
Am iesit prin oras si am vazut cateva locuri pentru studio.
- Ai cautat? - Da.
Stii, daca nu iese nimic cu Columbia...
trebuie sa am un Plan B.
Unde lucrezi acum?
Este un loc micut de care probabil ca ai auzit si se cheama subsolul casei mamei mele. Da.
Si ce-o sa faci?
Scott, ce ai face daca nu ai stii sa pictezi?
Probabil as innebuni.
Si daca se intampla ceva?
Daca... esti la volanul masinii tale...
si lovesti un copac si zbori prin parbriz?
Cred ca as...
lua tot lemnul ala imprastiat...
si cioburile si metalul contorsionat...
si le-as amesteca cu sangele meu si cu maruntaiele mele...
si as crea aceasta gigantica...
sculptura amestecata.
Dar ai fi ingropat in pamant.
Dar as...as iesi de acolo.
As iesi la suprafata din pamant.
As creste intr-o floare superba.
Cu putin noroc, cineva ar veni si ar avea grija de mine...
mi-ar da apa destul si mult soare.
Suna ca o viata cu apa adaugata.
Nu. Stii...
nu si daca persoana...
ar avea o atingere finuta.
Nu si daca ar avea degetul mare verde.
Luam desert?
Sparge-l!
Stai o secunda.
Este riscant. Riscant, Louise.
- Buna, Louise! - Buna!
Stii ca F. Scott aici de fata nu este un om de incredere?
Omule, doar... cara-te!
- Cine a fost ala? - E un prieten...
un fost vecin.
Si de ce nu trebuie sa am incredere in tine?
Oh, asta pentru ca este el un tampit.
I-am zis mamei mele ca voi sta la el saptamana trecuta si nu am stat.
A trebuit sa ma acopere, asa ca...
Ai fost cu o fata?
Ei bine, a fost inainte de a te cunoaste pe tine, Louise.
Vino cu mine!
- Stiu la ce te gandesti. - La ce ma gandesc?
Te gandesti ca sunt prea tanar pentru tine.
- De unde stii la ce ma gandesc eu? - Ei bine, am puteri, Louise.
Nu, eu am.
Da. Vrei sa-ti arat?
- Nu. - Cred ca va fi distractiv. Hai.
Uite, tocmai mi-ai cunoscut cel mai bun prieten.
Vreau sa te gandesti la cel mai bun prieten al tau.
Ai in cap imaginea. Bine?
- Esti... ai imaginea? - Da. O am.
- Vreau sa te concentrezi. - O am.
Da... whoa. E ciudat.
Lasa-ma sa vad!
Este tare in seara asta.
- Este o femeie. - Bine.
Da. Este o femeie.
Are parul negru.
Locuieste intr-o casa pe un deal.
Are un copil.
Nu. Doi copii.
Gemeni! Gemeni. Numele ei incepe cu M.
Ca si M... M...
Missy? Este... o cheama Missy?
- De unde stii asta? - Ti-am spus, Louise.
Stiu tot ce trebuie sa stiu despre tine.
Doar... glumesc.
Am vorbit cu Missy ieri la telefon.
- Ai vorbit cu Missy? - Da.
Am iesit alergand din bucatarie. Eram ud.
Speram, stii... speram sa fi tu.
Mi-a zis ca este prietena ta cea mai buna. Este adevarat?
Da.
Ce a mai spus?
Mi-a spus despre...
Nu stiu. Mi-a spus despre Marcos.
Si despre gemeni.
F. Scott.
Da?
Hai acasa!
Da.
Da-ti hainele jos!
Ei bine, imi place asta.
Mergi inainte si inapoi.
Mergi...
ai lasa in urma un cadavru frumos.
Ei bine, asta este cel mai bun lucru atunci cand mori tanar, corect?
Stii care este cel mai rau lucru?
- Cand mori tanar? - Sa mori cand inca esti perfect.
Eu nu sunt perfect.
- Bine, esti un pic cam desirat. - Slab.
- Multumesc.
Si, stii, asta va dispare pana la urma.
Despre asta vorbesc.
Cel mai rau lucru atunci cand mori tanar este ca munca ta nu are nici o importanta.
De ce?
Pentru ca ai scapat usor.
Eviti nenumaratele umilinte pe care viata ti le-a pregatit.
Asa ca, atunci, ca o alegere a carierei...
esti sfatuit sa nu mori tanar.
Hai sa jucam ceva.
- Este un joc de simulare. - De simulare?
Ce vom simula?
Du-te la oglinda si priveste-te.
Oh, da.
Acum iti voi descrie o situatie.
Esti pregatit?
Da.
Suntem in viitor.
Ai 40 de ani.
- Poti sa-ti imaginezi asta? - Da.
Ai 40 de ani...
si esti un ratat ca si artist.
Adica, inca nu te-ai oprit din a te lupta.
Inca nu ai scapat de acea fantoma, dar...
anii au tot trecut, si munca ta nu a fost inca premiata.
Nu-mi pasa de premii, atata timp cat pot sa lucrez.
Normal, de aceea nu ai renuntat inca.
Dar astazi te simti mai fragil.
Azi dimineata... este dimineata, si te imbraci ca sa mergi sa lucrezi.
Unde lucrez?
Muncesti pentru unchiul tau care vinde masini...
in New Jersey.
- Wow! - Este o distanta mare.
- Esti in intarziere. - Sunt un vanzator de masini.
- Masini la mana a doua. - Wow!
Si aici trebuie sa-ti folosesti imaginatia.
Cu ce te imbraci? Uita-te la tine.
Imagineaza-ti ca porti...
un maieu, boxeri...
sosete negre si nimic altceva,
si iti faci nodul la cravata.
- Nu stiu sa-mi fac nod la cravata. - Exact.
Niciodata n-ai invatat cum. De aceea ai nevoie de mine ca sa te ajut.
Si tu cine esti, Louise?
- Esti sotia mea? - Da. Sunt sotia ta.
De obicei eu iti fac nodul la cravata si apoi le atarn de clanta usii...
astfel incat tu nu trebuie decat sa ti le pui de gat, dar azi am uitat, asa ca...
ai nevoie de ajutorul meu.
Si uite inca un lucru pe care trebuie sa ti-l imaginezi.
Te-ai mai ingrasat in ultimii ani.
Parul ti s-a mai rarit.
- Poti sa-ti imaginezi asta? - Da.
Si astazi e una din acele zile cand te uiti in oglinda...
si te intrebi daca ai vreun scop in toata viata ta.
Esti intr-un moment de indoiala maxima.
- Sunt speriat. - Esti terifiat.
Esti terifiat.
Si iata-ma pe mine. Sunt in spatele tau, iti fac nod la cravata.
Tu, un adult in boxeri si sosete negre.
Stau aici ca si cum as fi mama ta, si privesc in jos la stomacul tau...
si ai aripioare.
Iti ies afara din boxeri.
Ma intind, le apuc, le misc...
si iti spun, "Dragul meu...
de ce nu te apuci de alergat?"
Imagineaza-ti cum iti spun asta...
exact asa.
Ca pe o gluma.
- Si eu ce spun? - Nimic.
Tu nu spui nimic.
Nu ai ce spune.
Tu doar trebuie sa stai acolo pana cand eu termin.
Tu doar trebuie sa inghiti.
- Este destul de dur. - Sigur ca e.
Si ghici ce!
Este doar o bucatica din iceberg.
Dar...
tocmai aceasta umilinta te va conecta cu restul lumii.
Este acel sentiment care va da semnificatie muncii tale.
Stiu despre ce e vorba.
Despre ce?
- De ce esti atat de suparata. - Nu sunt suparata.
Are legatura cu Peter.
Te-a ranit ca naiba, Louise.
Stiu ca inca e devreme...
dar trebuie sa ma asculti.
Nu are nimic...
uita-te la mine. Uita-te la mine!
F. Scott?
Mama?
Ce este in neregula, draga mea?
Totul.
Peter are o iubita. Poti sa crezi asta?
Da, pot..
Si cum ai aflat?
Peter mi-a spus.
Mi-a spus o multime de lucruri.
Este tanara?
O cheama Farrah.
Stii de ce imi place aici?
Toata responsabilitatea mea este pentru aceast petec de pamant.
S-a terminat cu salvatul omenirii.
S-a terminat cu lupta pentru dreptate.
Doar eu si copiii.
Vine si Sammy la cina?
Niciodata nu stiu cand vine. Munceste foarte mult.
- Dar ai facut o placinta! - Pastrez mereu cate ceva, sa fie acolo.
Stii, mereu te plangi ca nu ne vedem...
dar poate ca daca mi-ai fi facut mie o placinta, as fi intr-un mod miraculos obligata sa te vizitez.
Tu nu mananci placinta, draga mea.
De doua ori intr-o saptamana! Este un record mondial.
- Trebuie sa stiu ceva. - Ce?
Cum ai putut?
Cum am putut ce?
Peter.
Sunt banii lui, Louise.
Nu-mi pasa de bani. Nu la asta m-am referit.
Bine.Atunci la ce te-ai referit?
Ai fi putut sa-mi spui...
despre Peter, Sammy.
Mi-a cerut sa nu o fac, Louise. Asa ca nu am putut s-o fac.
N-ai putut sau n-ai vrut?
Nu este treaba mea sa-ti spun ceva de care trebuia sa-ti dai seama singura.
Cum poti sa fi asa de mandru? Esti dependent de droguri.
Sunt in recuperare.
Exact. Pocnesti din degete si totul revine la normal?
- Nimic nu este normal. - Nu, nimic este normal.
Pentru ca esti un adult care sta in bucataria mamei lui si mananca placinta.
Mama ta, de la care ai furat.
Da, exact. Sunt in bucataria ei.
Sunt aici. Tu unde ai fost?
In biroul tau, privind cum se destrama familia ta?
Privind cum viata sotului tau se duce pe apa sambetei? Tu unde ai fost?
Tu nu stii nimic despre mariajul meu.
Stii, sa ceri mila universului...
este o pierdere de timp.
Universului nu-i pasa.
Nu-i pasa ca intreaga mea viata a fost o minciuna.
Nu-i pasa ca mama ta imbatraneste.
Nu-i pasa de tine, de mine si de...
si cu siguranta ca nu-i pasa de mariajul tau.
Atunci...
de ce nu ma ajuti, Sammy?
De ce nu-mi dai din chestia aia despre al noualea cer?
Gaseste modelul.
- "Model" - Gaseste modelul...
si pune-te intr-o pozitie favorabila atunci cand modelul se repeta.
Esti plin de rahat!
Cum zici tu, Louise. Iisuse!
Mandria este o alegere.
Termina sa-ti plangi de mila si rezolva-ti problemele.
Este o Missy Goldberg inregistrata aici?
Este deschis.
Cum m-ai gasit?
- Recunoasterea modelului. - Parca ai fi Sammy.
- Sammy? - Nu ti-am spus eu?
Ma ajuta cu niste investitii.
Orice ar fi, baga-ti toti banii acolo.
Baga alocatia copiilor. Orice ar zice el este un lucru sigur, pe bune.
L-am vazut.
- Pe cine? Pe Sammy? - Stii pe cine.
Imi ascunzi ceva.
- Tu ce crezi, Miss? - Eu nu cred.
Stiu.
El este! Este Scott.
- Ai o tigara? - M-am lasat.
Nu cred ca este real.
- Am crezut ca innebunesc. - Crede-ma, este el.
Intrebarea este, ce vom face?
Cred ca ai murit cand l-ai vazut prima data.
Nu mi-a venit sa cred. Dar apoi, am putut.
Totul a capatat o logica, cand a venit la mine in birou.
Cum ai aflat, Miss?
Coincidenta. Soarta.
Nu ai raspuns la birou...
asa ca am sunat la tine acasa si a raspuns el.
Ti-ai dat seama imediat?
Era vocea aceea. Dar era mai mult decat atat.
Erau cuvintele pe care le folosea. Era modul in care ma facea sa ma simt.
Se simtea ca el, dar am vorbit cu el o jumatate de ora pana sa-l intreb cum il cheama.
- Jumatate de ora? - L-am facut sa-mi spuna de trei ori.
De fapt, l-am pus sa-mi spuna pe litere. Cred ca m-a luat drept o nebuna.
Deci, cum a fost? Cum te-a facut sa te simti?
M-am simtit eu. Eu cea reala.
- Da. - Cea de care uitasem.
Nu eu cea care duce copii la scoala cu jeep-ul.
Altcineva.
Fata.
Exact asta e.
M-am uitat in oglinda, si pentru prima oara de nu mai stiu cand...
Am vazut pe cineva pe care am recunoscut.
Eram eu. Era fata mea...
nu fata mamei cuiva.
Asa ca am incercat sa te trag de limba...
lucru pe care tu nu l-ai facut.
Asa ca am stat in maini...
pana cand n-am mai suportat...
si apoi am venit aici ca sa vad cu ochii mei.
- Si... - Si...
L-am sunat.
- Unde? - Era la Ricky.
Ricky? De unde stii de Ricky?
Mama lui Scott este in cartea de telefoane.
Asa ca am sunat-o, pretinzand ca sunt de la Columbia.
Si i-am spus ca trebuie sa vorbesc neaparat cu el in legatura cu aplicatia lui.
Apoi l-am sunat pe el...
si l-am invitat la masa.
I-am spus ca ii voi spune totul despre tine.
- Deci ai fost cu el azi. - Da. Ne-am simtit excelent.
I-am cumparat sosete.
- A intrebat de mine? - Normal. Mi-a pus o groaza de intrebari.
Nu i-ai spus de Scott, corect?
Scuza-ma! Nu sunt tampita.
Si cat ai progresat, Missy?
Nu indeajuns.
Dar destul.
- L-am atins. - L-ai atins?
Poti sa fi sigura ca da, soro! Am atins pielea aia alba.
Cum de nu mi-ai zis?
- Si tu il iubesc, stii. - Inteleg asta.
- Dar cui ii pasa? - Ce vrei sa spui?
De data asta nu-l impartim!
Am incercat asta. Iti amintesti?
Uite ce-mi amintesc eu. Imi amintesc ca Scott te-a parasit pentru mine.
Imi aduc aminte ca eu eram cea care imparteam. Mie mi-a fost mila de tine.
Si in plus...
era al meu cand a murit.
- Nu-mi pasa. - Era al meu cand a murit!
Si ce daca?
Daca ar fi trait, s-ar fi intors la mine.
Pe tine te-ar fi vazut exact asa cum esti.
- Adica cum? - O incapatanata!
Se poate.
Sau poate ca ne-am fi casatorit...
am fi avut copii si am fi locuit intr-o mansarda in Soho.
Sau poate ca ar fi lucrat ca dealer de masini pentru unchiul sau in New Jersey.
Corect. Ti-l poti inchipui asa? Esti doar geloasa.
- Geloasa pe ce? - Geloasa pentru ca Scott si eu ne-am casatorit...
locuim in Soho impreuna cu doi copii minunati si cu un terier Jack Russell.
Nu sunt geloasa. Te-ar fi parasit in trei saptamani pentru o sculptorita cu inel la picior.
Si apoi ce? Ar fi venit alergand la tine?
Da.
Cu mine ar fi putut avea o familie. Ar fi putut avea copii.
Aveai nevoie de o insamantare artificiala!
Ar fi putut face asta pentru mine.
Nu iti era asta scrie tie. Nu nu esti o mama.
Imi pare rau...
dar este adevarat.
In plus, uiti cum se purta cu tine.
Nu-ti amintesti ca mi-ai spus...
ca obisnuia sa te puna sa alergi goala ca sa faca misto de corpul tau?
Ma critica! Urma sa-mi picteze portretul!
Lucru pe care l-a tot promis, fara sa-l faca vreodata.
Mi-a pictat portretul! Mama si copilul!
Aveai 17 ani!
Ii spun adevarul. Ii spun totul.
O s-o faci de oaie, Louise!
F. Scott, ce cauti aici?
Te astept pe tine.
Te-a sunat Missy? Ce a zis?
Mi-a spus ca ai ceva important sa-mi spui.
Hai inauntru!
De ce nu-mi spui ceea ce vroiai sa-mi spui?
Ce crezi ca iti voi spune?
Ca ai terminat-o cu mine. Ca te-ai distrat destul.
Nu de asta am venit.
Cand eram in liceu...
am avut un iubit...
si eu...
ieseam cu el...
si apoi Missy a iesit cu el.
Ea mi l-a furat.
Si apoi el a fost omorat.
- Cum? - Acident de masina.
- Louise, imi pare rau! - Semana cu tine.
Picta ca tine.
Il chema la fel.
- F. Scott? - Scott Feinstadt.
Numele lui era Scott Feinstadt.
Si Missy crede ca seman mult cu tipul asta?
Da. Ea crede ca tu esti el, sau el este tu, sau...
ma-ntelegi ce spun?
Ei bine, tu ce crezi, Louise?
- Ce cred eu? - Da.
Mi-ai spus ca Missy crede ca eu sunt un tip care a murit.
- Asta crezi si tu? - Nu stiu!
Da. Da.
Ai spus ca ai ceva in tine.
Ai spus ca ai vrut sa fi aici in acest loc. Tu ai zis asta.
Si poate ca ai dreptate.
Poate ca este ceva in tine. Si poate ca te-a adus aici ca sa ma intalnesti pe mine.
Un tip ti-a ranit inima.
Si am inteles asta. Este dureros.
Dar stii ce?
- Asta se intampla oricui. - Nu. Nu asa.
Asta se intampla...
tuturor.
Bine? Se numeste liceu.
Si stii ce?
De obicei oamenii invata din experienta...
si apoi isi continua vietile.
Poate ca nu ar trebui.
Poate ca asta nu este in regula cu lumea... toti, toata lumea isi continua vietile.
Cand lucrezi si nu iti iese nimic, te ridici si pleci mai departe?
Asta faci?
- Bine, nu vreau sa ma cert, Louise. - Ei, si daca eu vreau?
Este nevoie de doi.
F. Scott!
- Buna. - Buna.
Rahat!
Esti bine?
Am vrut doar sa-ti spun adevarul, Lou.
Macar o data am vrut sa iti spun totul ca sa fim mai aproape unul de celalalt.
- Buna! - Asculta!
Lasa-ma sa ghicesc. Peter.
Da. Tu cine esti?
El este un aplicant la bursa.
Un aplicant la bursa? Nu esti sanatoasa la cap?
Ce se intampla aici?
Nu ti-a spus despre mine? Eu sunt tipul cel mort.
Peter, vreau sa pleci.
Nu. Cred ca am sa raman.
Da, ramai pe aici. Hai sa ne luam de maini si sa facem o sedinta.
Peter, te rog! Lasa-ma sa ma ocup eu de asta.
- Da, ar fi bine sa o lasi pe ea sa se ocupe de asta. - Ai grija cum vorbesti!
- Pleaca naibii de aici! - Opreste-te!
Peter! Te rog!
- Te sun in 15 minute. Bine? - Bine.
A fost o placere.
Nu te cred.
Ai fost aseara la mine si ti-ai batut joc de creierul meu...
si in tot timpul asta te culcai cu fostul tau sot?
Peter si cu mine nu am dormit impreuna noaptea trecuta.
Nici cand eram casatoriti nu am prea dormit impreuna.
Si atunci ce? Asa te desparti tu de cineva?
Le spui ca sunt morti si speri sa dispara?
Toata chestia asta e prea mistica pentru mine.
Nu crezi ca este mistica si pentru mine?
M-am trezit ieri dimineata...
si tu dormeai langa mine...
si m-am speriat pentru ca totul este atat de nou si de diferit.
Si apoi m-am uitat la tine...
si am orbit... am orbit.
Esti la 10 centrimetri de fata mea...
si esti atat de frumoasa incat nu ma pot uita bine la tine.
Ce?
Numele meu nu este F. Scott.
Bine? Este Francis.
- Francis? - Francis Scott Key Feinstadt.
Am crezut ca F. Scott este potrivit pentru aplicatie.
- Toti cei de acasa ma striga Fran. - Fran?
Da. Fran.
Si stii care e partea cea mai rea?
Nici macar nu cred ca sunt un artist, ma crezi?
Eu sunt doar o extensie a lui. Corect?
Stii ce este asta, Louise? Mama si copilul?
- Este o gluma de rahat! - Nu spune asta!
Este un pusti care a dat cu piciorul la o galeata de vopsea...
si apoi s-a decis sa-i spuna arta.
Nu spune asta!
N-am putut sa dorm aseara.
Stii, simteam ca o iau razna...
incercand sa inteleg ceea ce mi-ai zis.
- Si stii ce am facut? - Ce?
Am fost la Missy.
Si ce s-a intamplat?
Tu ce crezi ca s-a intamplat?
Pa!
- L-ai vazut? - Da.
Ne-am purtat ca doi baieti, nu-i asa?
Ce s-a intamplat azi-noapte?
Pustiul a venit la mine in camera. Si ne-am tras-o pana a rasarit soarele.
Am facut-o de 4, poate de 5 ori.
Am facut tot ce se poate imagina.
S-a cutremurat pamantul. Asta vrei sa auzi?
- Vreau sa aud adevarul. - Adevarul este ca i-am dat o sansa.
I-am dat doua de fapt.
Nu a tinut. A spus nu. Poti sa crezi?
De ce, Miss? De ce?
Stii cum e.
L-am vrut doar pentru ca l-ai avut si tu.
E adevarat asta?
Bine-nteles ca e. Cel putin asa zice Marcos.
I-ai spus lui Marcos?
Ne intalnim weekend-ul asta in Napa.
Mi-ai spus niste lucruri ingrozitoare, cumplite aseara.
Si tu mi-ai spus cateva mie.
- Mi-ai spus lucruri cumplite. - Ma predau. Ai castigat.
Nu este frumos sa te holbezi.
Sa ma holbez? Despre ce vorbesti? Ma holbez?
Termina, te rog!
Nu exista doi fulgi de zapada asemanatori...
dar astia doi chiar ca sunt aproape la fel.
Ai un fulg de zapada superb...
care moare incercand sa te cunoasca mai bine.
Ce faci? Stai aici si te certi cu mine.
Jur.
Unii oameni refuza...
sa lase sa li se intample ceva.
Sammy la telefon.
- Sunt Louise. - Ce s-a intamplat?
- Nu s-a intamplat nimic. - Tu sun eu inapoi atunci.
- Bine? - Sunt foarte mandra de tine, sa stii.
In regula. Manca-mi-ai fundul!
Am primit mesajul tau.
- Stiu ca ti-ai facut griji pentru mine. - Da. Vroiam sa sun la politie.
- Ti-am zis ca ma descurc. - Asa e.
Intre noi doi nu va putea merge niciodata, Peter.
Chiar daca...
ne iubim?
Chiar daca ne iubim.
- Fran! - Hei, Louise!
Louise, uite...
ce e asta, ca si o...
o scrisoare de genul "Draga John..."?
Tu ai scris asta?
Nu. Munca ta a scris aia.
Felicitari!
Si lucrarea ta este superba!
Fran, este superba!
Louise, multumesc!
Deci...
deci.
Este o zi minunata, asa ca...
Da, este.
Cred ca ne vedem mai incolo.
Stiu unde sa te gasesc.
TRADUCEREA SI ADAPTAREA MR.Q
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro